Der var intet usædvanligt ved Somerset Amt.
Det var et helt almindeligt sted.
Der skete aldrig noget forunderligt der.
Menneskene, der boede der, var bare almindelige mennesker.
Og dyrene... Tja, de var bare helt almindelige dyr.
De stillede ikke spørgsmål ved tingenes tilstand.
Så dagene gik, den ene meget lig den anden.
Men så et forår på en lille gård...
gjorde en lille pige noget...
noget, der skulle ændre alt.
Hvad laver du?
Fern, gå tilbage i seng.
Du slår den ikke ihjel, vel?
Den er den mindste i kuldet. Gå nu i seng.
Nej, det er ikke fair! Den er jo bare født lille.
Forsigtig.
Ville du have slået mig ihjel, hvis det havde været mig?
Selvfølgelig ikke.
En lille pige en én ting. Den mindste i et kuld grise er noget andet.
Der er ingen forskel! Det her er unfair og uretfærdigt.
Hvordan kan du være så hjerteløs?
Kom. Jeg vil vise dig noget.
Kan du se det? Forstår du?
Der er elleve grise og kun ti dievorter.
Soen kan ikke give den mælk, min skat.
Så gør jeg det.
Jeg giver dig mad og passer på dig, og...
...jeg lader ham helt sikkert ikke slå dig ihjel.
- Hvornår har Fern fået en gris? - Avery, lad være at pege. Giv mig den.
Kom, sæt dig og spis din morgenmad. Bussen kommer lige om lidt.
Godmorgen.
Far, må jeg også få en gris?
Nej. Jeg giver kun grise til morgenmænd.
Fern var oppe før daggry for at befri verden for uretfærdighed.
Fern, sæt den gris ned og tag i skole.
Avery.
- Vi ses. - Farvel, far.
Hav en god dag i skolen, kammerat.
Her står, at vi får meget regn denne måned.
Fern! Dine bøger!
Farvel.
Børn, dette er nogle af de spørgsmål...
I sandsynligvis vil få til jeres eksamen denne uge.
Så tag omhyggeligt noter til hvert af dem.
Du skal være stille, ikke? Så jeg ikke får ballade.
Drik det.
Det går altså ud på at følge med i spørgsmålene...
og lære svarene.
Fern, hvad foregår der?
Ingenting.
Fern, hvad har du i pulten?
- Ingenting. - Åbn den.
REKTORS KONTOR
Tak, fru Arable.
Fern, du ved da bedre.
Det er en gris. Det er ikke legetøj, ikke en dukke og heller ikke en baby.
En gris.
Og du må hellere begynde at behandle den som en.
Det her går for vidt.
Jeg ved, hun elsker dyr, men du må sige det.
- Ja. Hun er bare så glad for den. - Jeg ved det.
Er det ikke dejligt?
Fern, jeg er ked af det, min skat, men nu må det være slut.
Hvad?
Hør, han er ikke en pattegris mere.
Du kan ikke have et kæledyr på snart 130 kilo i huset.
Nej.
Må han så ikke være i laden? Må han ikke nok, far?
- Nej. - Åh, jo?
Nej. Hør, Fern. Du ved, jeg har solgt dyr...
for at få råd til det nye høstmaskineri.
Snart vil der ikke være plads i laden til en gris.
Jeg har lovet at passe på ham.
Jeg løser dig fra dit løfte.
Det var ikke dig, jeg lovede det, men Wilbur.
Hvad med Homer?
Han har dyr.
Onkel Homer?
Han kan helt sikkert finde plads til en gris.
Ja.
Så ville han bo lige over vejen.
Sov nu, du lille
Solen har sagt farvel for nu
Månen skinner på dit smukke ansigt
Den sang min mor altid for mig for at gøre mig tryg.
Godnat...
Wilbur.
Fern var gået over vejen til sin onkels lade mange gange før...
men aldrig før havde vejen føltes så lang.
Det var bare en stor, rød lade fuld af typiske ting.
Nu jeg tænker efter, kunne den ikke have været mere almindelig.
Men af og til, når man tager to almindelige ting...
og sætter dem sammen på det rigtige tidspunkt...
sker det, at de bliver til to mindre almindelige ting.
Den sidstfødte gris, for eksempel, og den store duftende lade.
Man kunne straks dufte, at det var et sted fuldt af levende ting.
Men det betød ikke nødvendigvis, at det var fuldt af liv.
Så så. Så så.
Nixen. Det krævede en gris i denne lade.
Det her er ikke så dårligt.
Men ingen vidste det endnu.
Du skal ikke være bange.
Du får det godt her.
Jeg kommer og ser til dig hver dag.
Jeg kommer så ofte, at du bliver træt af mig.
Jeg elsker dig.
Avery, bussen er her!
- Huskede du din søsters madpakke? - Jeg har den!
Hvad i høet?
- Hvad laver han? - Måske-åske noget klogt.
- Grise er kloge. - Grise er ikke kloge!
De skulle være lige så kloge som delfiner.
Fordel til delfinen.
- Han slår sig selv ud. - Ja! Han bruger da hovedet!
Hvor mange gange vil han prøve det?
- Grisen er ude! - Jeg sagde jo, grise er kloge.
Det vil efterlade et mærke.
- Åh, se, Bits. Grisen er ude. - Ude, det er den.
Langt ude!
Homer!
Lurvy!
- Grisen er ude! - Grisen er ude!
- Kan du ikke gå lidt hurtigere? - Vent, til det bliver din tur!
Vent! Vent! Fern, kom tilbage!
Bare løb!
Løb, gris! Nyd friheden! Det ville jeg, hvis jeg kunne.
Gå tilbage!
- Gå tilbage! - Gå ikke tilbage, gris! Hyp!
- Åh, nej! Ikke røgeriet! - Nej! Ikke røgeriet!
- Ser han? - Ja, han har set det.
- Tror du, han ved, hvad det er? - Selvfølgelig ikke.
Han er en vårgris. Han ved ingenting.
Her, gris, gris, gris!
Hop ikke på den. Du er ude.
Og du er inde igen.
Værsgo, grisling.
Sådan. Spis bare det hele.
Solgt til søbemad. Jeg havde været ved amtsgrænsen nu.
Han var undsluppet, hvis du havde holdt mund.
- Undsluppet hvorhen? Han er en gris! - Han er en gris.
Undskyld al balladen. Jeres forslag var rigtig gode...
men jeg må hellere bliver her. Fern kommer også snart hjem fra skole.
Han er bare dum som en dør, arme fyr.
- Skal vi tale med ham? - Bestemt ikke!
Bestemt ikke.
Søde skat, det lød-ød næsten som om, du sagde...
du ville løbe ud i friheden, hvis du kunne.
Jeg mener, hvis jeg var en gris.
Du ved nok, hvad der sker med grise her.
Ja, det gør jeg. Og det bør aldrig, aldrig nævnes.
Jeg kommer til at savne dig i dag.
Vi ses, når jeg kommer hjem, ikke?
Nå, jeg må gå, ikke? Vi ses senere.
Farvel.
SOMMERSET SKOLEDISTRIKT
Farvel, Fern. Skynd dig hjem.
Hej.
Jeg hedder Wilbur.
Er der nogen, der vil lege?
Hvem som helst?
Det regner. Og ved I, hvad der følger med regnvejr?
- Lyn. - Tyfoner.
- Kolera. - Dysenteri.
- Kruset hår. - Trist stemning.
Nej, mudder!
Hvad dælen laver han nu?
Kom. Vil I være med? Kom! Af sted!
At sted, af sted, af sted!
Nej. Hvor mange gange skal jeg sige det?
Bare fordi vi er får, behøver vi ikke at følge trop.
Gør som jeg, tænk selv.
- Som dig. Nemlig! - Se mig!
- Nej, nej, nej. Tænk selv. - Mig selv.
Hør, lille ven, det her er en lade. Vi leger ikke, vi arbejder.
- Nogle af os gør. - "Nogle af os"?
Antyder du, Ike, at vi ikke arbejder?
For vi arbejder forbasket hårdt, tak!
Hårdt? I lader håret gro!
"Lader håret gro." Den var god!
Undskyld.
Er det så dit bidrag til samfundet, dit pruttende stykke højreb?
Beskidte hårtot!
- Højreb! - Beskidte uldtot!
Klap i.
- Nu igen. - Højreb! Højreb!
Det er rigtig glat. Det er det sjoveste!
Lillebitte-bitte gris, kommer du lige herhen?
Du sagde, du hed Wilbur, ikke?
Jo. Hvad hedder du?
- Gussy. - Gussy?
- Flot navn! - Tak, Wilbur.
Du er jo så nuttet og lyserød, men du spilder din tid.
De dyr dér vil ikke lege.
- Hvad med dig? - Mig?
Jeg må blive på mine æg.
Hold da op! Se der!
Men ellers ville skam jeg gerne lege.
Hvorfor kan du så ikke lege?
For hvad der er godt for gåsen er godt for gasen.
Hvad med alle jer andre? Kan ingen af jer lide at lege?
Vi kan ikke lege på tre tomme maver.
For os er det alt det der lugt-af-våd-uld-halløj. Frygteligt!
Kan du se? Det er vist bare ikke et sted, hvor der leges.
Men I er alle sammen venner, ikke?
Jo da. Vi har boet her sammen hele vores liv.
Jeg er ikke så sikker på, at dét er det samme som at være venner.
Jeg er ikke sulten. Jeg ville bare have nogen at lege med.
Hvad er det?
Hvad er...
Kunne det mon være?
Søbemad?
Hvor skønt. Grisens søbemad har åbenbart bragt gnaveren frem.
Skimmelost. Jah.
Fik jeg spegepølse i går aftes?
Jep. Det gjorde jeg vist.
- Åh, hvor charmerende. - Ækle skabning!
Hej.
Åh, du er en gris.
Du er en gris.
Gris betyder søbemad.
Rotten er glad.
Jeg hedder Wilbur.
Har du et navn? Eller er det bare "rotten"?
Sagde du: "Bare rotten"?
Bare så du ved det, gris, rotten styrer.
Vi var her længe før din art, og vi er her længe efter.
Så husk lige det...
næste gang du føler trang til at reducere mig til "bare rotten."
Du kaldte dig selv "rotten."
Det kan jeg kalde mig selv. Du kan ikke.
Har du så ikke et navn?
Selvfølgelig har jeg det. Det er Templeton.
Templeton? Flot navn!
- Ih tak. - Hør! Vil du lege, Templeton?
Af mange grunde, nej.
Forstår du, jeg leger ikke.
Jeg gnaver, spionerer, spiser og gemmer mig. Mig i en nøddeskal.
Kan du ikke bare blive og sludre?
Sludre? Lad mig nu se.
Gnave, spionere, spise, gemme mig.
Nix, "sludre" står ikke på listen.
Rotten er smuk.
I aften vil jeg drømme om søbemad!
Fern, du skal ikke besøge den gris igen. Det er for sent.
Men han regner med at se mig!
Og jeg regner med, at du gør lektierne færdige og går lige i seng.
Men, mor, jeg siger altid godnat til ham!
- Ikke i aften. - Så kan han ikke sove.
Godnat.
Godnat!
Godnat.
Hvad? Hvem sagde det?
Hvem er du?
Hvor er du? Er du usynlig?
Nej, jeg er et natdyr...
det betyder, at jeg arbejder om natten, når du burde sove.
Jeg skal koncentrere mig, så godnat.
Men jeg kan ikke sove nu! Sig mig nu, hvem du er.
Jeg er så ensom.
Det har jeg bemærket.
Hør, du virker som en sød gris, så jeg vil sige dig noget.
Hvis du sover nu og lader mig arbejde...
så kan vi konversere i morgen.
- Konversere? - Dit ord for det var vist "sludre."
Nå. Fint. Det er i orden.
Godnat. Godnat. Godnat.
Godnat.
Okay, han har ikke bevæget sig endnu.
Vi har været her en, vent, to...
Vi har været her længe, Elwyn, og fyren bevæger sig ikke!
Han er en slags vanskabning.
Jeg dør af sult. Jeg må have noget majs!
Jeg ved det, Brooksie. Men vær tålmodig.
Kom så.
Bare lidt længere.
Så er det morgen!
- Hør, Bits, jeg savlede ikke, vel? - Sug det op, Bets.
Vil den, der talte til mig i nat være sød at give sig til kende?
Sikket held! En morgenmand, og han har noget at sige.
Ja, højlydte ting.
Jeg taler til, hvem det nu end var, der talte til mig i nat.
Det var nok mig.
Godt.
- Jeg kan ikke se dig. - Heroppe, i hjørnet.
Det andet hjørne.
Beklager, men jeg kan stadig ikke se dig.
Kom lidt nærmere. Jeg kommer ned.
Hej. Du er en...
Jeg har en lang dag foran mig og prøver at få lidt...
Edderkop! Edderkop! Få den væk fra mig!
Få den væk! Få den væk!
Så, hold afstand her.
- Sikket kryb. - Golly! Du er da ikke uhøflig, vel?
Nej, nej, nej. "Kryb" var pænt ment. Du ved krybende god.
Modbydelig!
- De æder deres mandfolk, ved du nok. - Jeg ved det!
Nå? Vil du stadig sludre, eller slutter du dig til dem?
Jeg har aldrig mødt en edderkop før.
Har du lavet det?
Var det det, du arbejdede så koncentreret på i nat?
- Ja. - Det er fantastisk.
Kunne du mon lære mig at lave sådan et?
Hold den tanke.
- Hvad laver du? - Jeg laver morgenmad.
- Du milde. - Slap af.
Først giver jeg ham et lille nap for at bedøve ham...
så han slapper mere af.
Det er en lille service, jeg yder.
Så pakker jeg ham ind.
Så beder jeg bordbøn, fordi, ja, det er pænt at gøre...
og så bliver han et delikat måltid.
Du spiser altså fluer?
Nej, nej, nej.
Jeg drikker deres blod.
- Sover du på jobbet, hvad? - Besvimede som en pige.
Det er da ulækkert.
Det er let for dig at sige.
Du få alle dine måltider bragt i en spand.
Jeg får ikke så kongelig behandling.
Jeg er jæger.
Jeg må fange min føde. Derfor bygger jeg mit hjem tæt på dig.
- Vær sød ikke at gøre mig noget. - Siden du nu bad pænt.
Forestil dig alle insekterne i laden her...
nej, i hele verden faktisk...
hvis ikke edderkopperne fangede dem.
Insekterne ville overtage planeten!
Som jeg ser det, gør jeg alle en tjeneste.
Undtagen fluen.
Ja. Undtagen fluen.
Det er vist tid til at sige: "Vær hilset."
Hvad?
Vær hilset.
Godt. Så må jeg hellere gå.
Nej, Wilbur.
"Vær hilset" er bare en fin måde at sige dav på.
Åh! Dav.
Hov, du kender mit navn! Hvad er dit?
Mit navn?
Mit navn er Charlotte. Charlotte A. Cavatica.
Charlotte. Flot navn!
Tak. Det har jeg også altid ment.
Siden du sagde...
Du ved, det der ord...
betyder det så, at vi er venner?
Det gør det vel.
Jah!
Golly, gå hen og se, hvad der foregår derovre.
Hvad fore-ore... Hej, knægt, hvad foregår der herovre?
Åh, undskyld. Jeg har såmænd bare fået en ny ven.
Edderkoppen. Åh, ja. Godt valg.
Ja, perfekt.
Du har valgt en, der er endnu mere afskyet, end jeg er.
Hvorfor skulle nogen afsky Charlotte?
Hun har lavet et utroligt spind og holder insekterne ude af laden.
Se hende lige. Synes du ikke, hun er lidt...
Hvad hedder det nu?
Jeg synes, hun er smuk.
Undskyld. Hun er hæslig!
Ser vi overhovedet på det samme pokkers dyr?
Sikkert ikke.
Håbløs.
Sikket sølle lille venskab, det bliver.
En gammel talemåde siger, at det, vi ikke ved, har vi ikke ondt af...
og jeg er tilbøjelig til at mene, at det er sandt.
for på den sene forårsdag...
var Wilbur glad som en gris.
Og forårsdagene blev til sommerdage...
dage fyldt med endeløs samtale...
mellem de to mest umage venner.
Charlotte, hvad er en vårgris?
Det er en gris, der er født om foråret.
Åh. Og jeg som troede, at det betød vor gris.
Så ville man sige vores gris.
"Da fru Mallard havde lagt otte æg i reden...
"kunne hun ikke besøge Michael mere...
"for hun måtte ligge på æggene for at holde dem varme.
"Hun forlod kun reden for at få lidt vand eller sin frokost...
"eller for at tælle æggene og sikre, at de alle var der.
"En dag blev ællingerne udruget. Først kom Jack, så Kack..."
Ja! Ja! Det her bliver godt!
- Wilbur, hvad laver du dog? - Det får du at se.
Det føles skønt!
Ja, lidt over mod venstre. Åh, ja.
Er det en brise, jeg mærker? Jeg er 5 kilo lettere!
- Min tur! - Min tur!
- Det er også min tur!
- Ret flot, ikke? - Helt bestemt.
Hej. Er du ny i laden? Jeg hedder Wilbur.
Wilbur, det er jo mig.
Mig? Flot navn!
Nej, mig. Mig! Samuel! Fåret!
Hold da op! Hvad er der lige sket med dig?
Verdens første grisespind! Ta-da!
Du må vist hellere overlade net-spinderiet til mig.
Efter mange uger...
og jeg taler om lange uger med venten og forventning...
gav alt det hårde arbejde endelig pote.
Hold da op! Se dem lige! De var æg...
og nu er de... De er bare... Se dem lige!
Hold da op, Gussy, flot arbejde!
Man kalde mig ikke Gåsemor for ingenting.
Tillykke.
Se lige der!
Ja, tak, tak!
Det var ikke let, men jeg klarede det.
Du klarede det?
Jeg driller, skat. Vi klarede det.
Seks, syv. Var der ikke otte æg?
Kan det her være en fuser?
Golly! Golly!
- Golly! - Stop så!
Stop så, Gåsefar! Jeg prøver jo bare at hjælpe det lykkelige par.
Hvad vil du også med et råddent æg?
Jeg vil have et råddent æg...
simpelthen fordi... Man ved aldrig.
Det her klarede det ikke.
Vi må nok lade det fare.
Åh, så tag det!
Og læg den til din ækle-kle samling, du har.
Sidste mand ude er et råddent æg!
- Det var da sjovt. - Han skulle hakkes.
Knæk nu ikke ægget, rotte.
Et knækket æg ville få laden til at stinke ad h til.
Det ville da være noget nyt.
Hvorfor griner du, Bits? Han har lige sagt, at vi stinker.
Åh, ja. Det her er godt. Det vil gøre gavn.
Du er en smuk djævel.
Åh, manner.
Perf-æg-t!
Jeg så en stor edderkop i døråbningen! Jeg vil fange den!
Nej, Avery! Kom så her!
- Komseda, edderkop. - Det kan du ikke!
Hold op!
- Fanget! - Nej, nej, Avery!
Wilbur, nej! Lad være, Wilbur, gå så væk!
Wilbur, Wilbur, hvorfor gjorde du det?
Avery! Nej!
Det stinker!
Åh, hvor ulækkert.
Er det dig, mand?
Nej. Men jeg kan lugte noget. Er det mon skræmselsfyren?
- Han prøver at stinke os væk fra... - Majsen!
Jeg føler mig forblommet.
Det æg er sandelig modent.
Det stinker godt!
Hvor ækelt!
- Vi advarede dig om det æg. - Se nu, hvad du har gjort, rotte!
Det reddede da Charlotte, ikke?
Jo, I utaknemmelige. Jeg reddede den bebenede dames liv.
- Du mente det som en ros, ikke? - Selvfølgelig.
Jeg har en hel del øjne, du...
og jeg mener, Wilbur stod mest for redningen.
Ja, ironisk nok, ikke?
Han redder dig, og de redder sig en julemiddag.
Templeton!
Hvad er jul?
Den dag du skal tages under kærlig pleje.
Men jeg er ikke syg.
Jeg sagde ikke, du var syg.
- Åh-åh. Det var en fejl. - Jeps. Typisk for en rotte.
Hvad? Vil I lyve for den kommende fodbold her? Godt så.
Men det er trist, hvis jeg viser mig at være den mest ærlige her.
Templeton, hvad taler du om?
Til vinter checker bonden på dig ind...
på det gamle røgeri-hotel.
Men det eneste check-ud, du vil opleve, er, når folk siger:
"Tjek lige den lækre pølse.
"Tjek lige den sydende bacon."
Nå, det er dét, de bruger det til.
Det er ikke til at riste kastanjer i.
Det ville han aldrig gøre. Mennesker elsker grise.
Tja, de elsker i hvert fald gris.
Det her er lidt ubehageligt, ikke?
Charlotte!
Charlotte, er det sandt?
Wilbur, kun få vårgrise når at se vinterens sne.
Nej! Jeg tror ikke på det. Jeg vil ikke tro på det.
- Åh, Wilbur. - Det er uretfærdigt!
- Jeg vil leve! Jeg vil se sneen! - Det kommer du også til.
Jeg giver dig et løfte lige nu. Jeg lader dem ikke slå dig ihjel.
Du er en edderkop. Du er lille. De er kæmpestore!
Hvordan vil du stoppe dem?
Jeg aner det ikke. Men det er et løfte...
og løfter er noget, jeg aldrig bryder.
Tænk ikke mere på det, Wilbur.
Desuden er der længe til jul.
Godt, Charlotte. Hvis du siger det.
- Far? - Ja.
Må jeg gå hjem? Jeg lovede Wilbur at komme straks.
- Ja. Det er i orden med mig. - Tak.
Fern, vent!
Hvorfor går du ikke over til familien White eller Sergeant i dag og leger?
- Eller får en ven på besøg? - Hvorfor?
Fordi du er for meget i den lade.
Det er ikke godt for dig at være så meget alene.
Alene? Alle mine bedste venner er der.
- Undtagen rotten. - Rotten?
Jeg vil ikke kalde ham min ven, men resten af dem er.
Deres historier får mig til at le.
Jeg lovede dem at læse bogen her for dem, så jeg må gå. Farvel!
Dr. Dorian, det er helt skørt, er det ikke?
At tro, at dyr kan tale?
Tja. Måske har et dyr talt til mig, uden at jeg hørte det...
fordi jeg ikke var opmærksom.
Måske er børn bare bedre til at lytte, end vi er.
Det bekymrer mig konstant.
Du er bekymret, fordi hendes eneste venner er grise, får, gæs og rotter.
Nå ja, ikke rotter.
Nej.
- Ser hun ud til at trives? - Ja.
Er appetitten god?
- Sover hun godt om natten? - Ja.
På den måde er der intet i vejen.
Der findes et navn for hendes tilstand.
Det kaldes barndomsfasen.
Sørgeligt nok er det noget, hun vokser fra.
Charlotte, hvad laver du?
Jeg tænker.
Jeg tænker bedst med hovedet nedad.
Blodet løber mig til hovedet og kvikker mig op.
Jeg har også tænkt, du ved nok, på julen.
Bare rolig, Wilbur. Vi finder en løsning.
Kom så, Ike. Kom så.
Ikke for at være til besvær...
men har du fundet en løsning?
Ikke endnu, men det er som et spind.
Man laver det, venter, og der dukker altid noget op.
Godnat, Charlotte.
Godnat, Wilbur.
Og sving.
Og stik ind.
Og lav en løkke.
Og tilbage op, stik ind, og...
Hr. Zuckerman!
Du må altså komme og se det her.
Kom så, Homer!
Kom så!
SIKKEN GRIS
- Står der "sikker gris"? - "Sikken gris."
Det er et mirakel.
Det er intet mindre end et ægte mirakel.
Pastor Beetcher?
Homer. Edith.
Hvad bringer jer hid?
Det guddommelige?
Det tror vi.
Vi må holde det for os selv, indtil jeg omtaler det i min prædiken.
Sig intet, men kom op til laden.
Lad det være mellem os.
- Kig forbi laden. - Okay. Farvel.
Nej, sig det ikke til nogen. Det må ikke komme ud.
Folk taler om et edderkoppespind på Zuckermans gård.
Charlotte, hvad gør en "sikken gris"?
Det står ikke for, hvad du gør. Men for hvad du er.
Sikken gris kunne jo smile lidt.
Det løft af hovedet, fint træk!
Edderkoppen er nok grim, men vi burde have vidst, hun var klog.
Tror du ikke, man kan være både klog og køn?
Nej. Jo! Jeg mener, det er du jo.
Hun er en klog lille edderkop, hvad?
Hvor er den edderkop, der har lavet det her?
Vi har ledt overalt, men vi fandt ingen.
Det er nu ret flot.
Det ændrer intet. Han er færdig.
Ja. Jeg er glad for, at ingen spiser køer.
- Det er nu en nydelig gris. - Ja, sikken gris.
SIKKEN GRIS!
Efter et par uger glemte man fænomenet med spindet.
Ingen tænkte på det mere...
og det, der var utroligt i går, var pludselig almindeligt igen i dag.
Det så ud til, at Wilbur ikke kom til at se sne alligevel.
Undskyld, men hvorfor er vi her?
Jeg mener, lademøde og så videre. Det forstår jeg.
Men angår det her os? Og på sådan et ugudeligt tidspunkt!
Wilbur er ikke den eneste...
der kunne ende som julemiddag med et æble i munden.
Det kan der være noget om. Så fortsæt da.
Ike, det her involverer os alle.
Jeg har bare svært ved at se på dig. Det er det hele.
Det her handler ikke om mig, men om Wilbur.
Sandt at sige er mit syn på dig heller ikke ligefrem en nydelse.
Som vi alle har set, er menneskets opmærksomhedstærskel meget lav...
og der er for lang tid fra nu til jul.
Nok til at Zuckerman kan lære at holde af en gris...
og miste lysten til skinke.
- Den edderkop kan sandelig tale! - Ja.
Hvad sagde hun, helt præcist?
Hun sagde, at bonden måske stadig vil slagte grisen.
Beklager, gamle ven, men det er den almindelige skæbne for din art.
Jeg kunne bryde gennem hegnet igen.
Nej. Én gang var nok.
Jeg skal bare have skrevet det rigtige ord.
Noget, der gør Wilbur så speciel...
så Zuckerman ikke vil tænke på at slå ham ihjel igen.
Du har brug for noget rapt, som "gris supreme."
Det lyder som en dessert.
Til hvad nytte? Det hjælper ikke.
Hvad med, bare én gang, at sige noget-oget, der viser din tro på tingene?
Ja. Jeg tror på, at det ikke vil lykkes.
Hvad med "harmonisk proportioneret"?
- Harmonisk proportioneret, ja! - Stop så! I følger igen.
Opfør jer nu pænt! Hvad er det perfekte ord til Wilbur?
Hvad med "lækker"?
Eller "nærende"? Eller "ekstra sprød"?
Hvad med...
- Fik du ham? - Jeps. Pletskud.
Hvad med "pragtfuld, pragtfuld, pragtfuld"?
Godt. Men for langt. Mit spind er begrænset.
Men ét "pragtfuld" kunne være en idé.
Det er ganske enkelt ikke sandt. Grisen er ikke pragtfuld.
Se på ham! Han er fuldstændig almindelig.
Hvis du vil være sandfærdig, så er det ordet, du skal skrive.
"Almindelig."
Wilbur, det her virker kun, hvis det ord, jeg skriver, er sandt.
Og kun du kan sige os, hvilket ord det er.
Så se dig omkring.
Vi er alle samlet for at hjælpe dig.
Fortæl os nu, hvad du synes.
Se, der er en rød én! Og en blå én!
Avery! Du fanger mig aldrig!
Jeg skal nok fange dig!
Se fyrværkeriet, mor!
Avery, kom så, hvis du virkelig vil fange mig!
PRAGTFULD
Det spind-halløj giver virkelig pote.
Hr. Zuckerman!
Dér er det, fra ende til anden, på præcis samme sted. "Pragtfuld."
Det var helt utroligt!
Sidste gang kom der hundredvis. Denne gang bliver det tusinder.
Der står "pragtfuld" så klart som blæk.
P-R-A-G-T-F-U-L-D.
Kan en edderkop måske stave til det?
Det kunne jeg først i tiende klasse.
ZUCKERMANS GÅRD
- Halvtreds cents. - Kan De lide den, hr?
Det bliver én dollar.
SIKKE GÆSLINGER - $1,00
- Hold da op! - Kom hid, folkens!
Husk, I så det lige her hos Zuckermans.
Og før I kører, så glem ikke at få nogle af vores bær med!
- Tror du, det vil virke? - Nixen.
Tør jeg sige det? Han ser "pragtfuld" ud.
Se dem alle sammen!
Ja. Smil pænt. Bare gæs havde tænder.
Hun har siddet her siden tidligt i morges...
Hvad antyder du? At Fern har noget at gøre med det?
Hvordan skulle de ord ellers være havnet i det spind?
Jeg ved, alle siger, det er et mirakel af en art, men...
Men hvad? Det tror du måske ikke?
Gør du?
Spindet i sig selv er et mirakel.
Er du ikke enig?
Kan du måske lave et?
- Jeg kan brodere en lysedug. - Fordi nogen har lært dig det.
Ingen lærer en edderkop det. De ved bare, hvordan et spind laves.
Synes du ikke, det er et mirakel?
Da sommeren sluttede, døde interessen for spindet også ud.
Charlotte måtte finde på noget specielt...
Specielt nok til at ændre den måde, mennesket så på verden...
eller i det mindste en lille gris i verden.
Sandt at sige frygtede Charlotte, at hun aldrig ville finde et ord, der kunne det.
Og hun måtte skynde sig. Tiden var ved at løbe ud.
Men man skal holde sine løfter.
- Stadig intet spind, hvad? - Nixen.
Jeg har ikke set et i mindst en måned.
Det er sjovt, som man vænner sig til alle de mennesker på stedet.
Her er ret stille uden dem, hvad?
Jeg så, at hængsel-splitten er i stykker på røgeriets luftlem.
Skal jeg bestille en ny?
Det må du hellere. Det er en særordre.
Vi må hellere gøre det nu, hvis vi skal ryge skinke før helligdagene.
Vi får måske også brug for en favn brænde.
Jeg kaster lige den her ud én gang til. "Gris supreme."
Åh, Golly! Du holder på den forkerte hest.
- Så, så! - Undskyld.
Jeg hørte ikke så mange ord ude i marken...
bortset fra "Kom så" og "Hyp-hyp!"
Men den rotte slæber altid skidt ind med skrift på.
Jeg er enig.
Templeton må snart begynde at tage sin andel her...
ikke kun spise den.
Han kan sikkert give os nogle gode ord.
Jeg har et godt ord til dig. Det lille ord: "Næ-næ."
Det er altså to ord.
Og her er et par til. Nul. Aldrig. Udelukket.
Jeg slider ikke for at redde en "sikken gris..."
uanset hvor "pragtfuld" du synes, det lille stykke pålæg er.
Piben får en anden lyd, når han er væk...
og ingen kommer med de lækre spande søbemad.
Og tre, to...
Rottens stikord!
Lad os få én ting på det rene.
Jeg er ligeglad med grisen.
- Jeg tænker kun på søbemaden. - Det er klart.
Da jeg skal på lossepladsen alligevel, og det ikke er noget besvær...
vil jeg måske, kun måske, finde noget.
Det er meget venligt af dig.
Men sig det ikke til nogen.
Hvad? Hvad vil du?
Du får brug for al din styrke.
Tak.
Men, far, jeg hørte dem.
Jeg hørte dem tale om røgeriet!
Det er ikke din gris mere.
Jeg ville ikke have solgt ham...
hvis jeg havde vidst det.
Det er det, der sker med en gris på en gård, Fern.
Det ved du da.
Vi får se.
Jeg har måske to, tre år, før hun kan slå mig i en diskussion.
Så er jeg fortabt.
Medlemmer af vores egen 4-H klub...
får mulighed for at melde kreaturer og fjerkræ til konkurrencen.
Så, foruden forlystelserne og legene...
skal I sørge for også at støtte dem.
Nogen spørgsmål? Rita.
Må jeg tage mine kyllinger med?
Dine kyllinger, ja da. Grise, kyllinger, heste og køer.
Kontante præmier for alle dyr, også grise...
Ja, det må du, og jeg håber, du vinder førstepræmien.
HANCOCK BY LOSSEPLADS SOMERSET AMT
Hvordan kan han være i alle majsmarker?
Det kan ikke være den samme fyr. Umuligt!
Han har den samme hat på.
Jeg siger dig, han følger efter os!
Jeg hader den fyr.
Jeg må have noget majs, Elwyn!
Ja! Ja! Det er så i orden! Det er skørt.
- Vi er to, ikke sandt? - Jo.
Tro mig, vi er to, og han er kun én.
Jeg ved nu ikke. Han skræmmer mig. Det gør han altså.
- Bare tænk på majsen. Majs. - Ja.
- Majsen. - Majs.
- Godt, vi gør det! - Vi gør det! Vi gør det!
- Afbryd! Afbryd! Afbryd! - Afbryd! Afbryd! Afbryd!
Mand, han er god! Han griner garanteret af os.
Se ikke på ham! Gør ham ikke den glæde.
Bare tænk på noget andet.
- Tænk på noget andet. - Hvad som helst.
Jeg tror, jeg kan se en rotte.
- Det er godt. - Nej, det er sandt, jeg kan se en rotte.
Rotten sniger sig. Rotten er rapfodet. Rotten er på...
Rotten er ved at miste taget.
- Vil du nu i lag med ham? - Ja da! Jeg må hakke i noget.
Angrib rotten på tre.
En, to, tre!
Rotten er opdaget!
Rotten er ikke...
glad for situationen!
Alt det bare for søbemad?
Rotten er desperat. Rotten er fanget.
Rotten må holde op med at kalde sig selv for "rotten."
"Find ord." Ja, goddav, rotten finder aldrig ord!
Hov, se. Ord.
OXYDOL - Strålende!
- Hør, er han stadig i tønden? - Om han er på tønden?
Måske skulle vi give ham lidt ro. Det hjælper altid mig.
Nej, nej, geni, ikke den tønde.
Hvor blev han af? Jeg kan ikke se ham.
Alt, jeg ser, er frugt, der bevæger sig.
- Hvilken frugt? - Frugten med halen!
De får mig aldrig nu.
- Vi tager ham! - Efter ham!
Rotten styrer!
- Vi er pink! - Hov, hvad pok... Pink?
Men det er da i orden, ikke? Sort står til næsten alt.
Nej, det er ikke i orden. Rotten kommer til at betale for det her!
OXYDOL - MED NY Strålende! VIRKNING
"Strålende."
- Det virker måske. - Måske?
Åh, for pokker da også!
Her kommer den. Det gjorde den i går.
Se den vej, alle sammen! Lige mod den sky!
Du milde skaber. Har den altid gjort det?
Nej, umuligt.
- Smukt! Fantastisk smukt! - Hold da op!
Åh, ja.
Det her ord vil virke godt.
Så er mit arbejde gjort.
Og nu til frugterne af mit arbejde.
Og grøntsagerne! Og sovsen!
SOMERSET DYRSKUE
Så er det nu.
"S."
Og stik ind.
Og lav en løkke.
Og...
Kom nu, Charlotte, du kan godt.
Sæt ikke farten ned endnu.
Velkommen hos Zuckerman. Tak, alle sammen, fordi I kom.
Spindet siger det bedre, end jeg kunne.
STRÅLENDE
Sikken strålende gris!
Og derfor har jeg besluttet at tage Wilbur med til dyrskue.
Hørte du, hvad de sagde, Charlotte? Jeg skal med på dyrskue!
Af sted til dyrskue!
Wilbur oplever måske julen alligevel.
Er det godt? Klarede vi den?
Ja, Wilbur. Det er virkelig godt.
Smil, så.
Dyrskue, Homer? Hvad er der faret i dig?
Tja, Søs. Det kom bare over mig.
Han var den mindste, Homer. Han klarer sig ikke.
Godt klaret! Vi tvivlede aldrig!
Den edderkop har gjort det godt. Hun er utrættelig.
Tak, Charlotte. Buk nu for folk.
Og lade min skønhed stjæle billedet?
Gå nu ud og vis dem, hvad en strålende gris kan gøre.
Hvorfor vil du ikke med på dyrskue?
Jeg får en præmie. Vil du ikke komme?
Selvfølgelig, Wilbur, meget gerne.
Jeg kan bare ikke tage af sted lige nu.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg venter mig.
Venter hvad?
"At vente sig" betyder...
Jeg venter mig, at du klarer dig fint uden mig.
Du er ved at blive en stor gris, og du kan klare dig fint selv.
Okay, men jeg vil savne dig.
Kom så, Homer, op og hoppe.
Det er den store dag.
- Fern? - Mor!
Jeg vil ikke have den på.
Hvad dælen laver hun?
Badet i kærnemælk.
Der her har jeg altid drømt om.
ZUCKERMANS BERØMTE GRIS
Sikken gris, må jeg nok sige.
Det er kærnemælken, der virker.
Vil du virkelig gøre det her, Homer?
Hvis du taber, taber du hele din indsats.
Han kunne jo også vinde.
Der er før sket mærkeligere ting her.
Men hvis han nu ikke vinder?
Jeg ser sådan på det, at selvom han taber...
kan jeg tjene det hjem alene på baconen.
Wilbur! Wilbur!
Gør noget, Homer.
- Hvad skete der? - Tja, han besvimede.
Det er i orden, skat.
- Lurvy, hent vand! - Så, så, Wilbur.
Charlotte, har du det helt godt-odt?
Hvorfor er det så svært for ham at se, hvad der er lige for næsen af ham?
Se, hvad Wilbur har gjort for gården. Er det ikke bedre end skinke?
Der er kun ét at gøre, og jeg må gøre det.
Charlotte, du må tænke på dine nyfødte nu.
Ja, jeg ved det. Men jeg gav et løfte til en ven.
Et stort blåt bånd burde kunne åbne bondens øjne.
- Rolig, Lurvy. Rolig. - Gør plads! Gør plads!
Sådan!
- Sådan. - Han har rejst sig.
Godt, lad os prøve at få ham ind i kassen.
- Kærnemælk. - Templeton?
Du må tage med mig. Vi må finde et andet ord...
et rigtig godt et.
Beklager, min frue.
På et tidspunkt må en rotte sige: "Hvad er der i det for rotten?"
- Han har ret. Vi har været på dyrskue. - Har vi?
Husker du ikke? Alt affaldet der?
Nå, jo! Der flyder med bunkevis af gennemtyggede funnel-kager...
Hvordan det?
Og dryp fra flødeis, der bliver sur i solen.
Og små sukkervatstykker med spyt på i mudderet.
Popcorn, skimmelost, halve sandwicher...
og klistrede-istrede kandiserede æbler.
Vent! Gentag lige det med skimmelosten.
Jeg har aldrig set så meget ækelt affald!
Kom så, Wilbur. Dygtig dreng.
Du må ikke gøre ham ondt, far!
Jeg var ved at knække mig, bare stanken, især det pokkers æg.
Af sted, rotte. De kører!
Vent på mig!
- Rolig nu. - Kom så, Wilbur. Dygtig.
Mere mad, end man kan drømme om!
- Farvel, tante Edith! - Farvel.
Farvel, Fern! Farvel, Avery! Vi ses på markedet, venner!
Det virkede!
Jeg tror nu, vi malkede den lidt hårdt her til sidst.
Ja, ja, John. Vi ses derovre!
Charlotte, du kommer med mig!
Jeg ville ikke gå glip af det for noget.
Tak, fordi du tager med.
- Pøj, pøj, Wilbur! Tag præmien! - Slå dem, Wilbur!
Af sted til dyrskue!
- Jeg skal prøve radiobilerne. - De er så sjove.
SOMERSET AMTS DYRSKUE
ZUCKERMANS BERØMTE GRIS
Det er et flot skilt, Homer. Det hænger fint og lige.
Sådan.
Sådan, Wilbur.
Godt, hvor er så skidtet?
Har du hørt, at alt godt kommer til den, der venter?
Nej, alt godt kommer til den, der finder det og gafler det i sig.
Tro ikke, jeg ikke ved, Fern...
at vi alle er her, fordi en beslutsom lille pige...
gav et løfte til en gris.
- Wilbur. - Undskyld.
Jeg mener Wilbur.
Jeg er stolt af dig, min skat.
Tak.
Fern? Avery?
I får hver 10 billetter til at bruge, som I vil.
De skal holde hele dagen...
så brug ikke alle sammen på en gang, vel?
- Hold da op! - Skønt!
- Jeg kommer hurtigt tilbage. Okay. - Kom nu!
Du vinder præmien i morgen. Jeg ved det.
- Alt skal nok gå fint. - Fern, kom nu!
Ja, ja.
Du milde.
Er det konkurrenten?
Undskyld, hvad hedder du?
Når nogen vil have din opmærksomhed...
hvad råber de så?
Onkel.
Sig mig, Onkel, hvilken dato blev du født?
Din fødselsdag?
For himlens skyld, jeg vil bare vide, om du er vårgris.
Selvfølgelig. Hvad troede du, jeg var? En vårhøne?
Stor og morsom. Sikke talenter!
Vårhøne.
Charlotte, hvem taler du med?
- Nabogrisen. - Har vi grund til bekymring?
Selvfølgelig ikke. Hvad skulle det nytte?
Hold da op! Har du set bæstet inde ved siden af?
Hans mor må have været halvt flodhest.
Af de fem fedeste grise, jeg nogensinde har set...
må han være tre af dem. Han er en sikker vinder.
Den gris er ikke halvt så smuk som Wilbur...
eller så harmonisk proportioneret...
- og ikke halvt så ren. - Det bliver uafgjort.
Vi skal bare bevise, at den bedste gris ikke behøver være den fedeste.
Og du kan gøre dit, Wilbur, ved at få sovet lidt.
- Jeg er ikke træt, Charlotte. - Det er i orden.
Vil du lige have mig undskyldt et øjeblik?
Godt, Templeton, du har ret. Den gris derovre er en sikker vinder.
Så jeg skal bruge ord, der er endnu bedre, end den gris er fed.
Specielle ord, og mange af dem.
Hvad med "nævenyttig" og "krævende"?
Templeton, lad nu være!
Det er sidste chance for at redde Wilburs liv.
Du ved godt, jeg kun er her for madens skyld, ikke?
Det er klart.
Nyd turen.
En, tak.
Den må være i den anden lomme. Undskyld.
- Et øjeblik. - Det er i orden.
To, tak.
Er det Fern deroppe?
Det må jeg nok sige.
- Hun er sammen med en dreng. - Ja. Det er hun!
Åh, nej.
Hun er sammen med en dreng.
Manna fra himlen!
Jeg ved ikke, hvad det her er, men jeg elsker det!
Masser af søbemad.
Jeg må hellere få lukket munden på den edderkop.
Hvorfor er jeg ikke i en majsmark, Elwyn?
Hør nu. De har alle mulige slags majs lige her.
Her er popcorn, karamel-corn, candy-corn.
Plag mig ikke sådan!
Jeg sulter, og nu er jeg helt skeløjet af det pink stads.
Hvis jeg ser den rotte igen...
Ord, ord, ord.
"Flæskesvær."
FLÆSKESVÆR
Det skal nok få folk til at komme.
Det ser lovende ud.
Hov! Rotten!
Jeg skal have mig lidt rotte!
Åh nej, det er de fuglehjerne.
Lad mig komme af med dem.
...og alt muligt. Angrib rotten på tre! Tre!
Vent lige, Brooksie! Jeg kommer med!
Små flamingoer!
Kom og fang mig!
- Det er skræmselsfyren! - Afbryd! Afbryd!
Hak ham! Hak ham, Elwyn!
Vent lige lidt. Hans øjne er knapper, og hans hår er strå.
Fyren er ikke levende!
- Er han ikke? - Nej!
Åh ja! Rotten styrer! Tag den!
Ved du, hvad det her betyder?
- Ja. - Hvad?
Vi kunne have spist majs!
Nå, Deres Højhed, er De så tilfreds?
For jeg har et stykke ananas med spyt på derude...
med mit navn på.
Ja, meget tilfreds.
Forsigtig. Hvis du bliver sådan ved, kunne nogen tro, du har følelser.
Uh, jeg er helt grådkvalt.
Charlotte?
Vinder jeg ikke prisen i morgen, sender de mig til røgeriet.
Du skal nok vinde, Wilbur.
Og du skal nok komme til at se vinterens sne.
Jeg sagde jo, at jeg aldrig bryder et løfte.
YDMYG PRAGT GIVER FANTASTISK GLANS
Mor?
Vil du sætte de her i for mig?
Du ligner jo en pige!
Og jeg slår stadig som en.
Nå, hvad synes du så?
Det er et flot ord. Men...
Men hvad?
Er det det rigtige ord? Er det sandt?
For jeg føler ikke...
at jeg fortjener nogen af de ting, du har skrevet om mig.
Så er ordet perfekt.
YDMYG
Spindet!
Hej, Wilbur!
"Ydmyg."
Hej, Wilbur.
Hvis det ikke er en præmiegris, så ved jeg ikke hvad.
Han vinder da, ikke?
Åh, Homer, jeg kan ikke se sådan her ud på podiet.
Homer.
Det er uretfærdigt.
Hvorfor sagde de ikke, at det skulle afgøres så tidligt?
Vi gjorde vores bedste.
Jeg henter bilen og kører ham hjem.
Jeg troede virkelig, vi havde en chance.
Det er i orden. Det går nok.
Jeg sagde det jo. Der er det! Spindet!
Mor...
Hvad foregår der?
Der står vist "ydmyg."
Undskyld. Tak. Må jeg komme igennem. Undskyld.
Hr. Zuckerman! Vil De lige komme med mig?
Åh, og tag grisen med også.
Homer.
Mine damer og herrer, på vegne af staten Maine...
er det os en stor glæde at præsentere...
Zuckermans berømte gris!
Folkens! Folkens!
Vi husker vist alle først på sommeren...
da skriften dukkede op i hr. Zuckermans lade.
Og nu er det sket igen!
Det er derfor dyrskuets bestyrelse...
en stor ære at overrække...
denne smukke medalje.
Et tegn på vores forbløffelse og vores anerkendelse.
Jeg elsker dig, Wilbur.
Hvad kan jeg sige om denne gris, som ikke er sagt allerede?
Jeg ved, at mange af jer har været ude på gården...
og I har set ordene.
Mange af jer har spurgt mig: "Hvordan kan det være sket?"
Jeg ved det ikke.
Men sket er det...
på et tidspunkt, hvor vi ikke ser så mange mirakler.
Eller måske gør vi.
Måske er de lige i nærheden hver dag...
men vi ved bare ikke, hvor vi skal se.
Det kan ikke nægtes, at vores egen lille Wilbur...
er del af noget, der er større end os alle sammen.
Og livet på den gård...
er simpelthen meget bedre, når han er der.
Sikken gris.
Sådan, Wilbur!
BESTYRELSENS PRÆMIE
Charlotte, se, hvor glad hun er!
Er det ikke fantastisk?
Jo, det er vidunderligt.
Hov, hvad er det?
Det er mit magnum opus.
Hvad er et magnet opus?
Magnum opus.
Det betyder "stort værk." Det er en næringsfyldt, vandtæt ægsæk.
Er det sandt? Er der æg i?
Mine nyfødte, 514 af dem.
Hold da op! Med 514 baby-edderkopper over det hele...
bliver der virkelig strålende i laden!
Wilbur, jeg tror ikke, de klarer turen tilbage til laden.
Hvad?
Hvad mener du?
Du efterlader dem da ikke alene her, vel?
Jeg har intet valg. Jeg sygner hen.
Hvad betyder det?
Det betyder, at jeg er døende.
Hvad?
Du må ikke dø!
Wilbur, vi fødes, vi lever...
og når vores tid kommer, dør vi.
Det er livets naturlige cyklus.
Nej! Nej, du skal bare klatre ned.
Så bærer jeg dig resten af vejen.
Vi tager tilbage til laden, og så passer jeg på dig.
Nej, Wilbur.
Jeg har ikke engang kræfter til at kravle ned.
Det skal du.
Du har gjort så meget for mig!
Og det har været mig en stor fornøjelse.
Vær nu sød at komme ned, Charlotte.
Kom nu. Der må være noget, jeg kan gøre.
Nej, Wilbur.
Ved du da ikke, hvad du allerede har gjort?
Du blev min ven...
og gjorde dermed en edderkop til et smukt væsen for alle i laden.
Jeg gjorde intet, Charlotte. Du gjorde det hele.
Nej. Mine spind var ikke mirakler, Wilbur.
Jeg beskrev kun, hvad jeg så.
Miraklet er dig.
Templeton!
Charlotte er meget syg.
Ja, og underlig.
Hun er ved at dø! Hun kan ikke tage hjem med os.
Så du må hjælpe mig med at bære hendes ægsæk.
Sagde du æg?
Det er en ægsæk. Den er lige deroppe...
og alle hendes børn er inde i den.
Jeg kan ikke bare efterlade den her. Hvad hvis der sker dem noget?
Jeg kan ikke nå den, så du må hente den til mig.
Og du skal gøre det nu.
Jeg kan ikke lide dit tonefald.
Kan du ikke bare for én gangs skyld tænke på noget andet end dig selv?
- Lidt længere. Videre. - Én gang. Én gang.
Gør det nu, hører du?
Nej, hør du!
Hvem fik sit bagparti hakket for at gøre dig "strålende", hvad?
Templeton, nemlig.
Og hvem afbrød et madorgie for at du kunne være "ydmyg"?
Jamen det var jo Templeton!
Templeton! Templeton! Templeton!
Og får jeg nogen tak?
Nej!
Har du nogensinde tænkt på...
at selv en rotte gerne vil påskønnes lidt?
Tør jeg sige elskes lidt?
Gør det, og du får førsteret til min søbemad.
Det er en aftale.
Hurtigt! Op i hjørnet på afsatsen.
Templeton!
Kom nu!
Tak, Templeton...
for alt.
Det er i orden, bare lad den falde. Hurtigt!
Værsgo. Her er din medalje.
- Ind med dig. - Så kører vi hjem, Wilbur.
Godt. Luk kassen, Lurvy.
Så, rolig nu.
Farvel...
min søde, søde Wilbur.
Farvel, Charlotte.
Jeg elsker dig.
Er det vores søde-øde-øde, lille Wilbur?
- Og han har fået en medalje! - Godt klaret, knægt.
Han ser så voksen ud.
- Jeg har altid troet på ham. - Jeg har aldrig tvivlet.
Velkommen hjem, Wilbur.
Wilbur?
Hvor er Charlotte?
Jeg har bange anelser, Bits.
Også jeg.
Dermed ikke sagt, at Charlotte var væk for evigt.
De, der havde kendt hende, huskede hende...
og tilmed også dem, der ikke havde.
Noget var forandret i Somerset Amt.
Det var, som om folk vidste, at de boede et særligt sted nu.
Og i det små begyndte de at være særlige mennesker...
lidt venligere...
lidt mere forstående.
Og dyrene havde det også anderledes.
Tættere knyttede.
Varmen i deres venskab hjalp dem gennem de lange, kolde måneder.
De viste det med små udtryk for venlighed...
usædvanlig tålmodighed...
og løfter, der blev holdt.
Selv de hårdeste hjerter rullede sig ud.
Og, endelig, det største løfte af alle...
en vårgris så sit første snefald.
Det var, som havde Charlotte selv rystet den ud af himlen.
Vinterstilheden fortsatte til den første tø, som altid...
Og så, forårets første knopper.
Og før man vidste af det, var livets cirkel fuldendt.
De er kommet! De er kommet!
De er kommet, alle sammen!
Hej. Jeg hedder Wilbur. Jeg er en ven af jeres mor.
Manner, hvor er vi glade for at se jer!
Sikket kryb!
Og kære! Ligesom deres mor!
De er så, så smukke.
Jeg vil bare tage dem alle sammen op i min favn.
Du kan jo flyve!
Se dig lige!
Dér er noget, det er værd at følge.
Af sted, små edderkopper! Nyd friheden! Bare det var mig.
Jeg spøger, skat. Jeg tror, jeg fik en i næbbet.
- Tak, skat. - Min egen Golly-olly-olly.
Hold da op!
Tænk, at de virkelig er her.
- Hvor er de yndige. - Ja, Bits.
Har du det godt derovre, Ike?
Jeg klarer det fint. Jeg klarer det fint, Bets.
Jeg klarer det fint.
Edderkopper er søde. Edderkopper er mine venner.
Edderkopper gør mig intet ondt.
Vent! Hvad sker der? Hvad laver I?
- Farvel! - Farvel!
Vær sød ikke at tage væk.
- Farvel! Farvel! - Vent! Vent!
Farvel!
Hvor skal I hen?
Vi bryder op.
Vinden fører os vidt. Vi rejser frit.
Vinden fører os vidt!
Farvel!
Men I kan da ikke rejse!
Der var så meget, jeg ville fortælle jer!
Og én, jeg ville fortælle jer om.
Vær hilset!
- Hvem sagde det? - Jeg er heroppe.
- Det er jeg også. - Også jeg.
- Vi vil gerne blive. - Vi kan lide stedet her.
Og vi kan også godt lide dig.
Bliver I? Åh, hvor skønt! Det er virkelig, virkelig skønt!
Tre venner! Hvad hedder I?
Jeg siger mit navn, hvis du siger, hvorfor du skælver.
Jeg tror, jeg skælver af glæde.
- Så er mit navn Joy. - Joy? Perfekt.
- Hvad var initialet på mors mellemnavn? - A.
Så er mit navn Aranea.
Hold da op! Flot navn!
Vil du ikke vælge et navn til mig?
Noget fornuftigt. Ikke for langt, ikke for smart.
Og ikke for dumt.
Den er svær. Hvad med...
Nellie?
Nellie? Det kan jeg godt lide. Flot klaret!
Joy, Aranea, Nellie...
I har valgt en buet døråbning at lave jeres spind i.
Det var jeres mors døråbning.
Hun var loyal, intelligent, smuk...
og hun var min ven.
Jeg vil ære hendes minde for evigt.
Så til jer, hendes døtre, lover jeg mit venskab.
Jeg lover også mit!
- Det gør jeg også! - Også mig!
Godt, jeg vil gerne sige et par ting.
For det første...
hvis I piger skulle elske ord...
og får brug for et par papirstumper til inspiration...
så skal I ikke spørge mig.
Mine ordfinder-dage er slut.
Jeg er ikke den rotte, jeg har været. Jeg er mindst dobbelt så stor.
Så hvis I får brug for at skrive noget, så prøv det her:
"Sikken rotte." Sikken rotte.
Tænk over det.
Søbemad! Jah!
Og i en almindelig lade...
stod en almindelig gris, den sidstfødte, intet mindre...
omringet af venner...
og bød sit andet forår velkommen.
Og det forår blev fulgt af mange, mange flere.
Kun fordi nogen tog sig tid til at se det yndefulde...
og smukke og ædle i det mest ydmyge dyr.
Dét er venskabets mirakel.
Det sker ikke ofte, at der kommer en...
som både er en god ven og en god forfatter.
Charlotte var begge dele.